Порівняння програм фізичної терапії при гострих порушеннях мозкового кровообігу - Козіброда, Л.Р.; Голяченко, А.О. (Україна. Здоров’я нації, 2025)
Мета: порівняти ефект тренування ходи на біговій доріжці з підтримкою ваги тіла в пристрої Guldmann з терапією ходи на звичайній поверхні у пацієнтів у ранній фазі інсульту. Матеріали та методи. 42 пацієнти на ранній стадії інсульту (від двох до шести тижнів після початку інсульту) були рандомізовані у дві терапевтичні групи. Перша, якій проводили терапію ходи на біговій доріжці в пристрої для зменшення ваги Guldmann (BWSTT), та порівняльна група, якій проводили ходьбу на природній поверхні. Результати. Шкала рівноваги Берга – різниця між оцінкою при першому обстеженні (до терапії) та оцінкою, отриманою після закінчення терапії, у середньому становила 8 балів в обох групах. Тест «Встань і йди» – середнє покращення часу, отримане в групі BWSTT, становило 4,0 ± 3,30 секунди, а в групі порівняння – 2,2 ± 1,90 секунди. Оцінка швидкості ходи за тестом 10MWT – різниця у швидкості ходи між вихідним значенням і значенням, отриманим після терапії, у групі BWSTT становила 0,38 ± 0,20 м/с, тоді як у групі порівняння – 0,2 ± 0,10 м/с. Оцінка ефективності ходи за тестом 6MWT – після проведеної терапії середнє значення цього показника в групі BWSTT зросло до 338,90 ± 107,70 метрів, а в групі порівняння – до 253,80 ± 125,50 метрів. Висновок. Тренування ходьби на біговій доріжці з підтримкою ваги тіла має більш сприятливий вплив на функціональне покращення (рівновагу, швидкість та дистанцію ходи) у пацієнтів з ранньою фазою інсульту, як порівняти з терапією ходи на звичайній поверхні.