Дослідження проявів посттравматичного стресового розладу у внутрішньо переміщених осіб та рекомендації щодо поліпшення їхнього психологічного стану - Голованова, І.А.; Єрмакова, А.О.; Ляхова, Н.О.; Бєлікова, І.В.; Краснова, О.І.; Хорош, М.В.; Подвін, А.М. (Україна. Здоров’я нації, 2023)
Мета – дослідити прояви посттравматичного стресового розладу у внутрішньо переміщених осіб та надати рекомендації щодо поліпшення їхнього психологічного стану. Матеріали та методи дослідження. Проведено опитування 100 осіб із числа внутрішньо переміщених за допомогою Міссісіпської шкали (варіант для цивільних осіб), респонденти – внутрішньо переміщені особи з Донецької, Харківської, Сумської областей та м. Київ. Досліджено методи лікування посттравматичного стресового розладу в джерелах вітчизняної та зарубіжної літератури. Методи дослідження: соціологічний (опитування), бібліосемантичний, аналітичний, статистичний. Обробка даних: для вивчення результату анкетування використовувався частотний аналіз. Результати дослідження. Інтерпретація отриманих результатів показала, що серед 100 опитаних три особи мають явно виражений ПТСР (біженці), ще дев’ять осіб недобрали незначну кількість балів, щоб можна було впевнено говорити про наявність посттравматичного розладу, інші 88 осіб мають кілька тих чи інших симптомів розвитку ПТСР. Із метою ефективного лікування необхідно спочатку дати оцінку проявам та важкості хвороби, а потім вибирати на основі цього тактику лікування. За звернення до сімейного лікаря можливе подальше спрямування до фахівця із психічного здоров’я: психотерапевта, психолога чи психіатра. Висновки. Результати дослідження показали наявність проявів посттравматичного стресового розладу тією чи іншою мірою у значної частини анкетованих внутрішньо переміщених осіб та доцільність використання Міссісіпської шкали для цивільних як допоміжного діагностичного інструментарію, здатного виявити вказані прояви. Для подолання психологічних розладів фахівці рекомендують психотерапію, наголошуючи на необхідності внутрішнього налаштування на лікування, усвідомлення щодо його необхідності та обов’язкової допомоги рідних та близьких.