Особливості функціонування системи оксиду азоту у хворих на екзему з урахуванням клінічних проявів дерматозу - Пушкаренко, С.В. (Україна. Здоров’я нації, 2024)
Мета. Оцінити стан складових компонентів системи NO у хворих на екзему залежно від клінічного перебігу дерматозу. Матеріали та методи. Під спостереженням знаходилося 47 хворих на екзему. У 29 хворих діагностовано інфекційну, а у 18 – істинну форму екземи. У 34 пацієнтів констатовано поширений патологічний процес, а у 13 –обмежений патологічний процес. Гострий перебіг дерматозу встановлено у 19 хворих, підгострий – у 15, хронічний – у 13. У всіх хворих визначали вміст нітритів нітратів, S-нітрозотіолу, активність eNOS і mNOS у сироватці крові. Результати. Установлено, що ступінь глибини змін значень показників, що характеризують стан NO-системи залежить від клінічної форми екземи, частково – розповсюдженості патологічного процесу (концентрація S-нітрозотіолу, активність eNOS і mNOS) та виразності запальних явищ (рівень S-нітрозотіолу і активність mNOS), але асоціюється з тривалістю захворювання. Отримані дані свідчать про напружений стан вазотропної активності у пацієнтів, що спостерігалися. Висновки. 1. Ступінь глибини змін значень показників, що відображають стан NO-системи, залежить від клінічної форми екземи, частково – від розповсюдженості патологічного процесу (концентрація S-нітрозотіолу, активність eNOS і mNOS) та виразності запальних явищ (рівень S-нітрозотіолу і активність mNOS), але не асоціюється з тривалістю захворювання. 2. У хворих на екзему спостерігається інтенсифікація вазотропної активності за рахунок вазодилататорно спрямованої дії, котра поєднується з посиленням окислення NO. 3. У хворих на екзему рівні нітритів, нітратів, S-нітрозотіолу, активність eNOS і mNOS можуть ураховуватись як додаткові критерії ефективності лікування.